![mob 1 2 2 2 (6)](https://prajd.rs/wp-content/uploads/2024/06/mob-1-2-2-2-6-1024x318.png)
Prvi gej premijer u Srbiji
U avgustu 2016. godine, Ana Brnabić je postala ministarka, a nepunih godinu dana kasnije i premijerka, što su mnogi mediji okarakterisali kao revolucionarni korak, navodeći da se na takvoj poziciji po prvi put nalazi žena koja je otvoreno lezbejka. Međutim, istoričari se ne bi složili da je Ana prva LGBTI+ osoba na ovoj poziciji.
Reč je o generalu Petru Živkoviću, bliskom saradniku kralja Aleksandra Karađorđevića koji je nakon Šestojanuarske diktature 1929. godine postavljen na položaj predsednika Ministarskog saveta, na kojem je ostao sve do 1932. godine. Rodio se u Negotinu, a kao major je učestvovao u Oslobodilačkim ratovima.
U knjizi ''Knez Pavle: Istina o 27. martu'', pisanoj na osnovu privatne arhive, navodi se kako je general Živković, tokom perioda Oslobodilačkih ratova, komandujući svojom konjicom u Bugarskoj, često imao seksualne odnose sa drugim vojnicima. Čak se i spominje da je ''lepo građeni konjanik saopštio svom pretpostavljenom da ga je major Živković pitao da bude 'aktivni partner' u homoseksualnom odnosu sa njim''.
Iako general Petar Živković nije bio otvoren po pitanju svoje seksualne orijentacije, uz saznanja da jeste imao seks sa muškarcima, izveden je pred vojni sud na zahtev komandanta Stepe Stepanovića. Međutim, oslobođen je optužbi uz pomoć oficira Dragutina Dimitrijevića Apisa, koji ''nije želeo da ukalja čast srpske vojske''.
Uprkos veoma jasnim dokazima da je često spavao sa muškarcima, što je tada bilo zakonom zabranjeno, Petar Živković je 6. januara 1929. gdoine, na zahtev samog Kralja Aleksandra Karađorđevića, postavljen na mesto predsednika vlade i ministra unutrašnjih poslova. Svoje dužnosti je obavljao oko 3 godine, a za vreme njegove vlasti, država je zvanično i postala Kraljevina Jugoslavija. Sredinom 30-tih godina, na kratko ponovo obavlja ministarsku funkciju.
Zemlju napušta 1941. godine, a dve godine kasnije postaje ministar bez portfelja Jugoslovenske vlade u izbeglištvu. Nove komunističke vlasti su ga u odsustvu osudile na smrt 1946. godine. Preminuo je u inostranstvu 1947. godine.
Slavimo domaću kvir istoriju!
![Beli Tekst](https://prajd.rs/wp-content/uploads/2023/04/Beli-Tekst-e1681392002359-150x150.png)